© Společnost přátel kolejové dopravy,
2004–2024
ISSN 1801-6189
celá tiráž | přispěvatelé
ochrana osobních údajů
redakce@k-report.net
V této rubrice je 327 článků.
Ve čtvrtek 21. května 2009 se po několikaleté přestávce uskutečnila ve stanici Libouchec, ležící na trati č. 132 Děčín – Oldřichov u Duchcova, nakládka techniky Armády České republiky (AČR). Tato nakládka vojenské techniky byla umožněna znovuzprovozněním tratě č. 132 v prosinci 2008. Nákladiště v Libouchci je pro AČR velmi výhodný přístupový bod k vojenskému výcvikovému prostoru (VVP) Tisá, které slouží ke cvičením protichemickým a dalším zvláštním armádním jednotkám.
Ve dnech 12. až 15. května hostilo mnichovské výstaviště 12. ročník veletrhu Transport Logistic, jedné z největších akcí svého druhu. I když byla obsazenost veletrhu – především venkovních ploch – poznamenána současným celosvětovým hospodářským útlumem, přesto zde byly ke zhlédnutí novinky i z oboru železniční a kombinované dopravy.
Po roce 1880 se začaly na základě tzv. lokálkového zákona stavět v Čechách tratě i do lokalit, kam se do té doby nepodařilo prosadit ani vybudování levnějších drah úzkorozchodných. Jedním z takových míst byl i prostor Železných hor, který už od roku 1845 míjela hlavní železnice z Olomouce do Prahy. Teprve sílící průmysl v kombinaci s novými legislativními podmínkami se však ukázaly být ideální konstalací pro stavbu dráhy.
V dubnu letošního roku došlo na našich kolejích ke skutečně historické události – poprvé se na nich představila jízdou vlastní silou elektrická čtyřsystémová lokomotiva typu ES 64 F4 z produkce firmy Siemens. Samotný typ těchto lokomotiv je natolik známý a existuje k němu tolik informačních zdrojů, že jen jejich výčet by velmi přesáhl rámec tohoto článku. Ke zkouškám byla vybrána lokomotiva 189.150 z vlastnictví dispoloku MRCE.
V dubnu a květnu loňského roku uplynulo celkem bez povšimnutí již osmdesát let od postupného zahájení elektrického provozu na tzv. pražských spojkách. Tyto spojky zahrnovaly v té době jednokolejnou trať z Wilsonova nádraží do Nuslí (dnešní Praha-Vršovice), z Wilsonova nádraží na Smíchov, z Wilsonova nádraží do Vysočan, z Wilsonova nádraží do tehdejší Libně horního nádraží přes Hrabovku (trať Hrabovka – Libeň horní nádraží byla v té době jediná dvoukolejka tohoto elektrizovaného systému) a spojky Vyšehrad – Nusle a Vítkov – Libeň horní nádraží.
V tomto seriálu probírané odklonové vozby převážně mívají jeden společný znak – na krátkou dobu připomínají zašlou slávu nákladní dopravy na vedlejších tratích. Najdou se ale i výjimky, kdy se zajímavé osobní nebo nákladní vlaky podívají do končin, ve kterých nebývaly „doma“ ani v dávné minulosti. O to jsou pak jízdy takových nevšedních vlaků zajímavější. V loňském roce se bezesporu mezi nejzajímavější takové akce zařadila odklonová vozba nákladního vlaku s dřevní štěpkou z Plané u Mariánských Lázní do Rakouska po lokálkách Českého lesa.
V polovině února, přesněji mezi čtvrtkem 13. a úterým 17. jsem uskutečnil další svoji výpravu po evropských železnicích. Tentokrát jsem se vypravil přímo do země železnici zaslíbené – do Švýcarska. Tato země je často dávána za příklad ideálního fungování železniční dopravy, především v oblastí přesnosti a jízdních řádů. Jak ale ukáže následující vyprávění, i tady se občas vyskytnou nějaké ty problémy.